FLYGA DRAKE
-Klar? -Ja. Nu åker vi.
-Är det där vad jag tror? -Antagligen.
-Nervös? -Bara de har lyckats stava mitt namn.
-Vill du vara ensam med den? -Du går ingenstans.
-Där är den... -Där är den.
Din bebis.
Jag tar det.
Hallå?
Amirjan...
Rahim Khan?
Fint att du minns mig.
Jag har saknat dig, Amirjan.
Det är roligt att höra din röst.
-Du borde komma hem. -Hem?
Tidpunkten är kanske inte den bästa...
Den är katastrofal, men kom ändå.
Det finns ett sätt att ställa allt tillrätta.
KABUL, AFGHANISTAN
Ta spolen. Håll den rätt.
Rulla ut! Håll spolen rätt.
-Jag skar av honom! -Seger!
-Den här vägen! -Vart ska du?
-Vi tappar bort den! -Lita på mig.
-Vad gör vi här? -Kom och sätt dig, Amir agha.
Vi slösar bort tid, draken flög åt andra hållet.
Den kommer hit. Jag vet det.
-Hur då? -Harjag nånsin ljugit för dig?
-Hur ska jag veta det? -Hellre skulle jag äta jord.
Skulle du verkligen det? Äta jord om jag bad dig?
Om du bad mig.
-Men skulle du be mig om nåt sånt? -Vad tror du? Självklart inte.
Jag vet.
Tack, Agha sahib.
Jag vill att de börjar i morgon. Det här borde ha gjorts för länge sen.
Absolut, sahib! Och tack.
Kabuls hemlösa glömmer er aldrig.
Jag är inte lika säker...
Du vet väl att byråkraterna kommer att sno hälften av pengarna?
Bara hälften?
Då börjar de bli lata.
Hej, herr Jaylawni! Mana vinden fram åt mig!
-Du kunde ha slagit honom. -Jag?
Såg du inte Omar? Han är oslagbar.
Med rätt drake vinner du tävlingen i år.
I och med Saur-revolutionen blir det första gången i landets historia-
-som den politiska suveräniteten och makten-
-hamnar hos Folkets Demokratiska Parti.
Det lär bli blodigt innan det blir bättre.
Det brukar vara så.
Kommunisterna ställer till bråk vid universitetet.
Förra veckan var det en student som blev knivhuggen.
Skönt att Amir är för ung för att bli inblandad.
Amir?
Tro mig, han hamnar aldrig i bråk.
Ibland ser jag när han leker med grannpojkarna.
De retar honom och tar hans saker...
-Men Amir ger aldrig igen. Aldrig. -Han är inte våldsam av sig.
Vet du vad som händer när de retar honom?
Hassan försvarar honom.
När de kommer hem frågarjag: "Hur fick Hassan såret i ansiktet?"
"Han ramlade."
Det är nåt som saknas i pojken.
Min vän... Barn är inga färgläggningsböcker.
Man kan inte fylla dem med sina favoritfärger.
Han är inte som du, han blir aldrig det.
Men han kommer att bli en bra person.
Står man inte upp för sig själv kan man inte stå upp för nånting.
Amirjan... Får jag komma in?
Jag ville säga hejdå, jag åker till Pakistan i morgon.
Fin drake.
-Hassan löpte ifatt den. -Den pojken har en gåva.
Vad jobbar du med?
-En historia. -Får jag läsa?
-Den är inte så bra. -Jag läser den gärna i alla fall.
Tack, Amirjan. Jag läser den i kväll.
Han avskyr mig...
...för att jag dödade henne. Min mamma.
Så får du inte säga. Du får inte ens tänka det.
-Det är ju sant. -Nej, Amir jan.
En födelse är farlig.
Farlig för modern...
...och farlig för barnet.
Din far skulle dö för din skull.
Det vet du.
Eller hur?
-Gör det nu. -Det är inte rätt, Amir agha.
Måste du vara så himla reko jämt?
-Bara en? -Bara en.
Han borde lära sig nån gång.
-Din veckopeng? -Ska vi se om "Sju vågade livet"?
"Vår valuta är bly, min vän!"
Jag känner Harry Luck. Han säger att ni är pank.
Nej, jag är en excentrisk miljonär som gillar vedhuggning.
Jag har ettjobb för sex man. En gränsby som behöverskydd.
Hurstarkt är motståndet?
Trettio revolvrar.
"Jag beundrar er syn på rimliga odds."
Jag beundrar er syn på rimliga odds.
Enligt Harry har ni varit med om värre.
-Vem är din favorit? -Steve McQueen.
Min är Charles Bronson. Vi kanske kan åka till Iran nån gång.
Då kanske vi får syn på honom.
-Charles Bronson är inte iranier. -Hans farsi har ju iransk brytning?
Vart är ni på väg, era fikusar?
Vad säger ni, killar?
Om ni fick lön för att vara med mig, vore ni vänner eller tjänare?
Tja, Assef... Om du betalade oss skulle ju vi vara tjänare.
Alltså har Amir inga vänner.
-Vi har inte gjort dig nåt. -Fel. Det har ni visst.
Afghanistan är pashtunernas land. Vi är äkta afghaner.
Han är en plattnäst hazar. Hans ras förorenar vårt land och blod.
Om såna som din farsa inte tog sig an dem skulle vi slippa dem.
Låt oss vara, snälla agha.
-Släpp den, din moderlösa hazar. -Låt oss vara!
Ser du inte att vi är tre, och ni är två?
Ser du inte att jag är den med slangbella?
Skit i dem.
Vi fixar fikusarna nån annan gång.
-Vad är det här? -Rahim Khan lämnade det åt dig.
-Han gillade den. -Vadå?
Min historia!
Det är väl klart. Dina historier är ju jättebra.
"Bravo", skriver han.
-"Bravo"? -Vet du vad det betyder?
Det är "storartad" på italienska.
-Vad handlar historien om? -Om en man och en magisk bägare.
Han kommer på att om han gråter i bägaren, blir tårarna till pärlor.
Han är väldigt fattig, men i slutet sitter han på ett berg av pärlor-
med en blodig kniv i händerna framför sin döda hustru.
-Så han dödade henne? -Ja, Hassan.
För att han skulle börja gråta och bli rik.
-Vad? -Ingenting. Har du ätit klart?
Vad är det?
-Får jag ställa en fråga om historien? -Det är klart.
Varför måste han döda sin hustru?
För att varje tår blir till en pärla.
Ja, men varför kunde han inte bara lukta på en lök?
Mullorna säger att det är en synd att dricka, och att drinkare får sona.
Vill du veta vad jag anser om synd? Då ska jag berätta det.
Men inse en sak: du lär dig aldrig nåt värdefullt av de där skäggaporna.
-Menar du mullorna? -Jag pissar på deras självgoda skägg.
De sitter där med sina radband-
och citerar en bok på ett språk de inte förstår.
Det finns bara en synd: stöld.
Alla andra synder är varianter av stöld. Förstår du?
Nej, Baba jan.
När man dödar en man, stjäl man ett liv.
Man stjäl hustruns rätt till sin man, barnens rätt till sin far.
När man ljuger, stjäl man någons rätt till sanning.
Inget är så uselt som stöld. Förstår du?
Ja, Baba.
Bra. Allt tal om synd gör mig törstig...
Hassan!
Gå du, han ropar på dig.
Grattis på födelsedagen.
Den är tillverkad i Amerika.
Ska du vara min livvakt behöver du ett riktigt vapen.
Tack, Amir agha.
Vad står det?
"Amir och Hassan, sultaner av Kabul."
Vill du höra en saga? -"Rostam och Sohrab."
Den har vi ju läst minst femtio gånger.
Varför inte "Rudabeh"?
Det är din bok.
Okej, vi tar "Rostam och Sohrab". Du fyllerju ändå år.
Har din pappa köpt ny bil?
Det är ju samma som i "Bullit"!
Steve McQueen!
Det är visst nån som fyller år. Du kan sitta fram, Hassan.
Redo för din present?
-Är det en ritbok? En leksakspistol? -Bättre upp!
Farbror Saifo!
Broder! Det var alltför länge sen.
Han fyller år, så han får vilken drake han vill.
Här är de.
Det är bara att välja.
-Jag vill ha den där. -Då tar vi den.
Bra val.
-Jag hade bara tur den gången. -Nej, du är bättre än han.
Jag vet att du kommer att vinna.
Du har för höga tankar om mig.
-Ali har lagat blomkål för din skull. -Det brukar jag få.
Ja, du kommer lite väl ofta...
Är tävlingen i morgon? Är ni redo?
Vi har tränat.
Har jag berättat om året jag vann?
Jag är rätt säker på att hela Kabul har hört det.
Fjorton drakar skarjag av. Det är nog fortfarande rekord.
Ja, ja, ja. Ät nu.
Jag tror att du kommer att göra Agha sahib stolt i dag.
Insha'Allah.
Oj, det är verkligen mycket folk.
Det är kanske ingen vidare drakflygardag.
Det är ju jättefint väder.
Vi två mot hela Kabul.
"Jag beundrar er syn på rimliga odds."
Ny flyger vi.
Lägg ner spolen. Och upp!
Ta den underifrån.
Nu är jag under...
Vi skar av honom!
Amir agha!
Flyg lite åt höger.
-Ditt rekord är i fara. -Vi får se.
Håll spolen rätt.
Ta honom, Omar!
Jag tog honom!
-Hur många har han skurit ner? -Tolv, tror jag.
-Han vill ta Babas rekord. -Det ska vi förhindra.
Bara en kvar nu, Omar.
Dra ner!
Ta honom!
En riktig duell.
Bravo, Amir agha! Du tog honom!
Jag tänker löpa ifatt den åt dig!
-Kom tillbaka med den! -För dig gör jag det tusen gånger om!
Det är ditt fel att jag blev avskuren!
Har ni sett en hazarpojke här? Med röd chapan?
Jag såg en pojke springa förbi med en drake.
Men de har nog fångat honom nu. Det var några som jagade honom.
Var är din slangbella nu, hazar?
Du är visst inte lika tapper idag.
Men jag känner mig barmhärtig.
Generöst av dig, med tanke på hur fräck han var sist.
Du är förlåten.
Men inget är gratis.
-Förlåtelsen kommer att kosta. -Inget är gratis.
Du har tur, hazar. Det kostar dig inte mer än draken.
Det låter väl hyggligt? Eller hur?
Mer än hyggligt.
Amir vann tävlingen och jag löpte ifatt draken åt honom.
Det är hans.
En lojal hazar. En lojal hund.
Innan du offrar dig för honom, så betänk det här:
Skulle han göra detsamma för dig?
Varför leker han bara med dig när ingen annan är i närheten? Va?
Varför, hazar?!
För att han ser dig som sitt fula husdjur.
Nåt att leka med när han har tråkigt eller sparka när han är arg.
-Amir och jag är vänner. -Idiot. Ge oss draken nu.
Sista chansen.
Som du vill.
Behåll den. Så kan den påminna om vad jag ska göra med dig.
Inget är gratis.
Han ärju bara en tjänarson!
-Assef... Pappa säger att det är fel. -Din farsa är kommunist.
Det är inte fel att läxa upp en åsna.
Håll ner honom.
Nu drar vi!
-Vad jag har letat! -Vi går hem, Agha sahib blir orolig.
Bra jobbat.
Kom...
Bra jobbat.
-Var är Hassan? -Han somnade om.
Han vill bara sova på sistone. Han gör sina plikter och lägger sig.
Får jag fråga en sak?
Har det hänt något som han inte berättar för mig?
Det vet väl inte jag? Han kanske är sjuk.
Folk blir faktiskt sjuka ibland.
Mullorna vill härska över våra själar...
...och kommunisterna säger att vi inga har.
Men viktigare är att "El Cid" går nu. Vi ser den i morgon. Ta med Hassan.
-Han mår inte bra. -Vad är det med honom?
Förkylning eller nåt. Ali säger att han sover sig frisk.
Ni har inte lekt ihop på två veckor. Har det hänt nåt?
Nej, han är sjuk bara.
Hassan är aldrig sjuk. Vad som än hänt, ta itu med det.
Man ska inte låta saker gro, det blir bara värre med tiden.
Vad läser du?
En barnbok. Jag försöker lära mig.
Jag skulle hellre höra en av dina historier.
Jag har slutat skriva historier. Det är bara fånigt.
Det är inte fånigt. Du skriver jättebra historier.
Vad gör du om jag kastar den här på dig?
Vad gör du då?
Kasta tillbaka!
Kasta tillbaka! Kasta tillbaka!
Du är feg.
Blodet är bra för träden. Kom nu, jubilaren.
Är allt klart, Ali?
Ingen fara, snart är det klart.
-Flytta bak den lite. -Javisst.
Har du nånsin tänkt på att skaffa nya tjänare?
-Varför skulle jag vilja det? -Vet inte. Det var bara en fråga.
Jag växte upp ihop med Ali.
Pappa tog sig an honom, älskade honom som sin egen.
Han har varit med familjen i 40 år!
Och du tror att jag tänker kasta ut honom?
Jag har aldrig burit hand på dig...
...men om du säger så en gång till...
Jag skäms över dig.
Och Hassan...
Han ska ingenstans. Är det uppfattat?
Är det uppfattat?!
Ja, Baba.
Jag skäms över dig.
-Massoud jan, hur står det till? -Grattis på födelsedagen.
-Hej, Amir jan. Grattis! -Hur står det till med dig?
Jag har en blygsam gåva som är dig ovärdig.
Grattis på födelsedagen.
Hassan sa att ditt exemplar började bli slitet.
Tack...
Grattis, Amir.
Hej, Amir jan. Gratulerar.
-Villken fin kostym. -Jättetrevligt kalas, Amir.
Ska du inte tacka Assef?
Ha så trevligt.
Amirjan... Borde inte du vara bland dina gäster?
Jag visste inte att du dricker.
Fast det görjag.
Men bara på ytterst viktiga tillfällen.
Du vet väl att du kan berätta vad som helst för mig?
När du vill.
Jag vet.
Men här, jag glömde ju nästan.
Till dina historier.
Kom, du missar ditt eget kalas.
-Har du sett min klocka? -Den du fick i present?
-Säg inte att den redan är borta. -Jag vet att den var i mitt rum.
Den dyker nog upp.
Vad är det?
Ali... När du är klar med jobbet, kom in till mig med Hassan.
Stal du Amirs klocka, Hassan?
Ja.
Jag förlåter dig.
-Vi ger oss av, Agha sahib. -Va?
Vi kan inte bo här längre.
Men jag förlåter honom. Hörde du inte, Ali?
Det är omöjligt för oss att leva här nu.
Jag struntar i klockan. Varför gör du så här?
Jag är ledsen, Agha sahib, men vi har redan packat.
Har jag inte alltid tagit hand om dig och Hassan?
Berätta åtminstone varför! Jag förbjuder dig!
Hör du det? Jag förbjuder dig!
Med all respekt, men ni kan inte förbjuda mig något.
Vi arbetar inte för er längre.
SOVJETISKA INVASIONEN DECEMBER 1979
Packa en väska. Bara det nödvändigaste.
-Jag blir deras måltavla. -Det vet du inte.
Lär av historien. Snart är det för sent att fly.
Du vet vem jag är, vad jag brukar säga.
Hela Kabul har hört mig förbanna kommunisterna.
Kan du sköta om huset? Vi återvänder när ryssarna försvinner.
Och om de inte försvinner?
Det gör alla. Vårt land är hårt mot inkräktare.
Du då, min vän? Vart flyr du?
Först Pakistan. Därefter den plats som är säkrast för pojken.
Smugglarna vill ha 5 000 per man för att frakta er till Pakistan.
Och de lär inte acceptera check.
Men kanske en Mustang?
Han vill ha en halvtimme ensam med kvinnan där.
Va? Nej...
Be honom att visa barmhärtighet. Han kanske också har en fru.
Det är det pris han kräver.
Jag vill att du frågar honom något. Har han ingen skam i kroppen?
Han säger att skam inte finns i krig.
Han har fel. Det finns anständighet även i krig.
Han ska njuta av att skjuta dig lika mycket som av att ta henne.
Jag dör hellre än tillåter det här.
-Baba, han skjuter dig! -Har jag inte lärt dig nånting?!
Om han inte träffar med första skottet tänker jag slita honom i stycken!
Ni är en mycket god man.
Det var inget att tacka för.
Ut med er.
Sätt fart, sätt fart.
-Varför har vi stannat? -Lastbilen kommer inte över gränsen.
Vi har inte råd att muta alla ryssar.
Ni får fortsätta i den där.
-Du skojar. -Ni väljer själv.
Kliv ombord.
Vänd dig om och klättra ner...
Jag är med dig.
-Ser du den? -Ja.
-Var inte rädd, jag är hos dig. -Jag kan inte andas.
Tänk på nåt annat. En dikt.
Rumi?
Du har väl lärt dig några av honom? Jag vill gärna höra en.
Om vi somnar, är vi Hans sömndruckna barn
Om vi vaknar, har Han oss i sina händer
Fortsätt.
Om vi gråter, är vi hans regn-glimmande moln
Och om vi skrattar, är vi i den stunden Hans blixtar
Om vi fylls av strid, speglar vi Hans vrede
Och om vi fylls av frid, speglar vi Hans kärlek
Vilka är vi i denna svåra värld?
FREMONT, KALIFORNIEN
Ett paket såna där...
-Är det er bil? -Ja.
Vacker bil.
Richard Hidalgo.
Erin Hill.
Denise Hawking.
Damon Hooper.
June Kitagawa.
I kväll ärjag mycket glad.
I kväll drickerjag med min son.
Hur står det till? Ta ett glas med oss. Vad önskas? - Tre scotch.
-Jag tar hellre en öl. -Budweiser?
Min son, utexaminerad från college.
-Bara ett allmänt college... -Men ändå college.
Och en dag, "doktor Amir"!
Du vet att jag vill skriva.
Jag vill inte bli läkare.
Skål.
En till.
Istället för att rädda liv som läkare vill han hitta på historier.
Och för att tjäna pengar får du jobba på macken med mig.
Diplomet får hänga på väggen.
Du får tycka vad du vill.
Vacker stöt! Såg du?
En kanna öl till herrarna där.
Skål! Min son har tagit examen från college i dag.
Åt helvete med Ryssland!
Jag önskar att Hassan hade varit här i dag.
Det här hade gjort honom glad.
Fyra dollar, det blir sex totalt.
Det här är general Iqbal Taheri, han fick många utmärkelser i Kabul.
Vilken högstämd presentation. Salaam, min son.
-Amir tänker bli författare. -Ma sha'Allah.
Ska du skriva om vårt hemland? Kanske om vår historia?
-Jag skriver skönlitteratur. -Aha, en historieberättare.
Ja, folk behöver ju förströ sig med berättelser ibland.
-Du glömde teet, pappa. -Du är så omtänksam, kära du.
Min dotter, Soraya.
Nej, jag ska komma i ordning. Lycka till med skrivandet.
Vi ses.
-Vad? -Hon gjorde visst intryck på dig?
Snälla Baba...
-Vad skriver du? -En historia.
Skriv bra.
-Hur mycket blev det? -160 dollar.
Inte illa.
-Vill du ha en cola? -Gärna. Men var försiktig.
Generalen är en pashtun. Han har heder och stolthet.
Jag ska ju bara köpa cola.
Vanära mig inte, det är allt jag ber om.
Jag lovar.
-Är generalen här i dag? -Ja, han gick ditåt.
Kan ni hälsa honom att jag var här för att betyga min aktning?
Jag heter Amir.
Om du behöver veta. För att berätta att jag var här.
-Jag går nu. Ledsen att jag störde. -Det gjorde du inte.
Bra.
Får jag fråga vad du läser?
-Har du läst den? -Den är sorglig.
Du skriver visst?
Vill du läsa en av mina berättelser?
Hemskt gärna.
Fint.
-Hur mycket? -Fem dollar.
-Du får tre. -Låt gå.
Du är ingen hejare på att köpslå.
Jag tog med en sak.
-Du kom ihåg. -Det är klart.
Vår aspirerande historieberättare... Vad trevligt.
Det skulle visst bli regn i veckan.
Svårt att tro, eller hur?
Vet du, min son... Jag har blivit ganska förtjust i dig.
Du är en bra pojke.
Men ibland måste även bra pojkar få en liten påminnelse.
Det är min plikt att påminna dig om att du är bland dina landsmän.
Här kan alla berätta historier.
Mina varmaste välgångsönskningar till din far.
-Er dotterdotter? Det är omöjligt! -Det var vänligt sagt!
-Vad är det? -Inget.
Generalen...
Hur mår du?
-Har du hostat? -Ja.
-Var kommer ni ifrån? -Michigan.
Jag gick läkarlinjen här, och när man vänjer sig vid solen...
-Men er familj? -Ursprungligen är vi från Ryssland.
-Hur mår ni? -Som vanligt.
Vi har fått resultaten.
Vänta utanför.
Kabul-borna hade förvandlats till benrangel.
Benrangelsom sålde "naswar", benrangelsom drack starkt te.
Benrangel som spelade kort i månskenet.
De hälsade på mig, tänderna klapprade i deras käkar.
"Salaam", sa de.
"Välkommen hem."
Den är väl inte färdig, direkt.
Den heter "Sultaner av Kabul".
Bra titel.
Fortsätt.
Den var slut där.
Det där var inget slut.
Det är min historia, så jag avslutar den hurjag vill.
Jag är less på apparaterna, jag vill hem.
-Men dr Amani sa... -Det är inte hans beslut.
Hur är det med dig?
Ni skulle inte ha gjort er besvär.
-Det är inget besvär. -Nej, inte det minsta.
Om du behöver något, be mig som du skulle be en bror.
Att ni kom hit...
...har förgyllt min dag.
Du då, Amir jan? Finns det något du behöver?
Nej tack, general sahib.
Ursäkta mig...
Tack så mycket, det var vackra blommor.
Jag beklagar verkligen.
Bäst du går in igen, annars får jag din pappa på mig.
Jag grät när jag läste din berättelse.
Läste du den?
Vår hemlis...
Vår hemlis.
Behöver du nåt mer?
Nej, min son. Tack.
Jag skulle vilja be dig om en sak.
Jag vill att gör khastegari.
Jag vill att du ber general Taheri om hans dotters hand.
Är du säker?
Säkrare än jag någonsin varit.
Ge mig telefonen och min adressbok, då.
-Nu på en gång? -När annars?
General sahib? Salaam aleikum.
Ja, mycket bättre.
Det var vänligt av er att komma.
Jag ringer för att fråga om jag kan komma på besök i morgon bitti.
Det är ett hedersärende.
Klockan nio? Jättebra, då ses vi.
Åk hem. Jag ringer om en timme.
Lycka till.
-Generalen samtyckte. -Gjorde han?!
Men Soraya vill tala med dig först.
Om vadå?
Hur skajag veta det? Hon vill tala med dig.
Okej, jag är på väg.
Hur står det till? Kom in och drick lite te.
Han är inte här för att dricka te.
Ja, vi skulle ju ändå ut på promenad.
Vill du gifta dig?
-Med mig, alltså? -Det är klart jag vill.
Men jag vill berätta en sak.
En sak du måste veta.
Jag vill få bort alla hemligheter direkt.
Vi bodde i Virginia förut. Vi flyttade för att...
...jag rymde med en afghansk man.
Jag var arton, och ville väl göra uppror.
Vi bodde ihop en månad.
Varenda afghan i Virginia pratade om det.
Pappa hittade oss till sist, och tvingade mig att komma hem.
Jag blev helt galen, jag sa att jag hatade honom.
Vi flyttade hit några veckor senare.
Jag talade inte med pappa på länge, men...
...det är nog tack vare honom jag står här.
Stör det dig?
Lite.
Tillräckligt för att du ska ändra dig?
Nej .
Inte i närheten.
Vi skulle gifta oss redan i kväll om det gick.
Vad ser du?
Resten av mitt liv.
-Vad roliga de var. -Helt galna.
Rolig bild.
Vad söta de är.
Amir...
-Kan du hjälpa mig i säng? -Det är klart.
Jag kommer med ditt morfin.
Nej. Jag har inte ont i kväll.
Kom här, min dotter.
SAN FRANCISCO, 2000
Det blir inte lätt, men du måste komma.
Jag kommer. Insha'Allah.
Adjö, Amir.
Hur är det?
-Jag måste resa till Pakistan. -Till Pakistan?
-Rahim Khan är mycket sjuk. -Din fars vän?
Är det verkligen säkert där?
Hur blir det med författarturnén?
Utan Rahim Khan hade jag aldrig skrivit nåt.
PESHAWAR, PAKISTAN
Hemskt, det som händer i ert land.
Afghaner och pakistanier är bröder. Muslimer ska hjälpas åt.
Det här området kallas "Afghan Town".
Peshawar känns som en förort till Kabul ibland!
Välkommen!
Du har blivit en man.
General Taheris dotter...
En riktig skönhet.
-Några barn? -Nej.
Vi har försökt, men...
...vi verkar inte kunna få några.
Tack.
Hur länge har du varit här?
Knappt ett år. Kabul är inte säkert för mig längre.
Är talibanerna så hemska som det sägs?
Värre. Mycket värre. Man får inte vara mänsklig.
De har till och med förbjudit drakflygning.
Jag har något åt dig.
Vad är det?
Titta.
"Tillägnad Rahim Khan, som lyssnade till mina historier"-
-"innan jag kunde skriva ner dem."
Det är en stor ära, Amir. Tack.
Du kan väl följa med tillbaka? Jag kan leta upp en läkare.
Det kommer nya behandlingar hela tiden.
Amir, Amir, Amir...
Jag ser att Amerika har gett dig sin optimism.
Men det finns ändå något som heter Guds vilja.
Kom och sätt dig här.
Jag tog inte hit dig för att beklaga mig.
Förlåt mig, Amirjan, för det jag nu måste berätta.
Hassan är död.
Hur gick det till?
Jag såg ju efter din fars hus när ni flydde.
Men ingen av mina fastighetsskötare var kvar över ett år.
Vissa var oärliga, andra lata...
Så för några år sen åkte jag till Hazarajat...
...och tog med Hassan och hans familj hem.
Hans fru, Farzana, och hans son, Sohrab.
"Rostam och Sohrab"...
Det var så trevligt att ha dem där.
Hassan skötte huset...
...och Farzana lagade maten. God mat.
Väldigt god.
Men så började min hälsa svikta.
I Afghanistan fanns ingen vård att få, så jag kom hit.
Några veckor efter att jag rest kom talibanerna.
Hassan sa att han såg efter huset åt mig.
De sa att han var en lögnaktig tjuv, som alla andra hazarer.
De beordrade dem att vara borta före skymningen.
Hassan vägrade ge sig av.
De tog ut honom på gatan och tvingade ner honom på knä.
De sköt honom i bakhuvudet.
Farzana skrek och gav sig på dem, och...
...de sköt henne också.
Och pojken?
Sohrab?
Han är på ett barnhem.
Vid Karteh Seh-sjukhuset.
Hassan skickade det här en vecka innan han dog.
Till dig.
Han lärde sig att läsa och skriva.
Han ville inte skicka dig nåt brev innan han kunde göra det rätt.
Amir...
Du måste tillbaka till Kabul.
Jag har ordnat en chaufför.
Jag kan inte.
Kan du inte anlita nån här? Jag kan betala.
Det handlar inte om pengar.
Du är en historieberättare.
En del av dig har alltid känt till den här berättelsen.
Alis första fru kom från Jaghori.
Vad har det med saken att göra?
Efter fem år lämnade hon honom barnlös-
-och gifte sig med en man från Khost.
Med honom fick hon tre döttrar.
Förstår du vad jag säger?
Ali var steril.
-Han hade ju Hassan? -Han tog hand om Hassan.
Han var inte hans far.
Din far älskade er båda, för ni var båda hans söner.
-Och Sohrab... -Nej...!
-Han är din brorson. -Jag tror dig inte!
Jo, det gör du. Det är det som skrämmer dig.
Det du säger är...
...att min far, under alla år...
...ljög för mig.
Tänk efter.
Allt man hade på den tiden var sin heder och sitt namn.
-Om folk började tala... -Han ljög.
Han ljög för er båda. Och nu finns ett sätt att ställa allt tillrätta.
"I Guds, den barmhärtiges, namn."
"Amir agha, med min djupaste respekt."
"Min familj ochjag ber för att du har hälsan och Guds ynnest."
"Jag hoppas att en dag få ett brev som berättar om ditt liv i Amerika."
"Jag försöker lära mig engelska, men det är svårt."
"Men en dag... Jag saknar dina historier."
"Jag har skickat med en bild av mig och min son. Han är en bra pojke."
"Vi har lärt honom att läsa, så han slipper växa upp dum som jag."
"Du skulle se honom med slangbellan du gav mig!"
"Men jag är orolig för honom."
"Vår barndoms Afghanistan är borta."
"Det finns ingen godhet kvar, och man kan inte undfly mördandet."
"Jag drömmer om en bättre framtid."
"Jag drömmer att min son ska bli en god människa."
"En fri människa. En viktig människa."
"Jag drömmer att blommor och musik ska återvända till Kabul"-
-"och att drakar ska flyga i skyn."
"Jag drömmer att du ska återvända till Kabul, till vår barndoms land."
"Om du gör det kommer du att finna en gammal trogen vän som väntar."
"Må Gud vara med dig alltid. Hassan."
-Väckte jag dig? -Nej.
-Hur är det? -Jag måste berätta en sak.
Vad heter han?
Sluta leka med det.
Måste jag verkligen ha det?
Du vet vad talibanerna gör mot slätrakade män.
Passen...
Vad för dig tillbaka?
Tänker du sälja din fars mark och sticka med pengarna?
Jag ska inte sälja nåt. Jag försöker hitta en pojke.
En pojke?
Den här pojken? Den här hazaren?
Vad betyder han för dig?
Hans far betydde mycket för mig. Det är han på bilden.
Han är död nu.
Var han en vän till dig?
Han var min bror.
Jag känner mig som turist i mitt eget land.
Du har alltid varit turist här, även om du inte vetat det.
-Vad har hänt med träden? -Ryssarna högg ner dem.
Vet du vad de gör?
Säljer han sitt ben?
Det betalar bra. Mat åt barnen i några veckor.
-Vad är det som luktar? -Diesel.
Under strömavbrotten använder man generatorer.
Minns du vad det brukade lukta här?
-Kebab... -Lammkebab.
Skäggpatrull.
Vad sysslar du med?
Man får aldrig stirra på dem!
Är det uppfattat? Aldrig!
-Vi letar efter den här pojken. -Tyvärr, jag har aldrig sett honom.
Ni tittade ju knappt på bilden.
Jag känner alla barn här, men han ser inte bekant ut.
-Om ni ursäktar... -Vi vill honom inget illa.
Han är inte här, sa jag ju. -Vi är inte med talibanerna.
Han vill föra pojken i säkerhet.
Jag kände Sohrabs far. Han hette Hassan.
Det finns hopp för den här pojken. En utväg.
Jag kan ta med honom till Amerika.
Jag är hans farbror.
Jag måste berätta något obehagligt.
Jag berättar för att jag tror er.
Ni ser desperat ut.
Det finns en högt uppsatt taliban.
Han kommer hit ungefär varannan månad.
Han har med sig pengar. Inte mycket, men bättre än ingenting.
I vanliga fall tar han en flicka.
Men inte alltid.
-Och det tillåter ni? -Vad har jag för val?
Ni är ju föreståndare, ni ska skydda barnen!
-Det finns inget jag kan göra. -Ni säljer barn!
-Det är ert jobb att skydda dem! -Ja, det är det!
Ni själv då?
Ni kommer för att rädda en pojke, ge honom ett gott liv i Amerika!
Det känns väl hjältemodigt?
Men de andra tvåhundra barnen?
De behöver ni aldrig se igen, aldrig höra deras skrik om natten!
Jag har lagt mina besparingar på hemmet.
Jag har sålt allt för att rädda det här gudsförgätna stället!
Tror ni inte att jag också har släkt i Pakistan och Iran?
Jag kunde ha flytt som alla andra!
Om jag nekar honom ett barn så tar han tio!
Så jag låter honom ta ett barn, och låter Gud döma.
Jag tar hans smutsiga pengar, går till basaren, och köper mat åt barnen.
Eller tror ni att jag behåller dem själv?
Se på mig. Titta!
Vad händer med barnen han tar?
Ibland kommer de tillbaka...
...men oftast inte.
Vem är han?
Hur hittarjag honom?
Gå till Ghazi-stadion i morgon.
Ni ser honom i halvtidsvilan.
Han är den som håller tal.
Nu berjag er att gå. Ni har skrämt barnen.
Stanna här.
Vi bör åka nu.
-Jag måste se en sak till. -Inget finns kvar.
-Det är bäst att glömma. -Jag vill inte glömma längre.
SULTANER AV KABUL
Vill du stanna?
Nej, men vi måste.
Där är han.
Bröder och systrar! Vi är här för att utföra sharia.
Vi är här för att skipa rättvisa. Vi lyder Guds ord.
Gud säger att syndare ska straffas på ett sätt som passar synden.
Det är inte mina ord, inte heller mina bröders. Det är Guds ord!
Och hur bör äktenskapsbrott bestraffas?
Hur ska vi tukta dem som kränker äktenskapets helgd?
Hur ska vi hantera dem som inte lyder Gud?
Hur svarar vi dem som kastar sten på fönstren till Guds hus?
Vi kastar tillbaka stenarna!
Min vän... Kan du lyssna en stund?
Vi har ett ärende med din broder.
Ett personligt ärende.
Jag väntar i bilen. Det är din sak nu.
Tack för all din hjälp.
Salaam aleikum. Är det nån här?
Jag har blivit tillsagd att komma.
En klen en.
Sätt dig. Sätt dig!
Det verkar vara ett missförstånd. Jag kom för att träffa er vän.
Mannen som talade på stadion.
Han är upptagen. Och du kan strunta i det där nu.
-Jag förstår inte riktigt. -Ta av skägget.
Ett av de bättre.
Ta av turbanen.
-Kommer du från Amerika? -Ja.
-Jag letar efter en pojke. -Det gör väl alla?
Er vän har tydligen fört hit honom. Han heter Sohrab.
Låt mig fråga dig en sak. Vad gör du med den horan USA?
Varför är du inte här med dina bröder och tjänar ditt land?
Jag har varit borta länge.
-Var det ett svar? -Nej.
Det var inget svar.
Jag har bara kommit för pojken.
-Vill du se honom? -Ja.
Kom, min pojke.
En sån talangfull liten hazar.
Lämna oss.
Jag har undrat en sak. Vad hände egentligen med din "Baba"?
Vad trodde du? Att skägget skulle lura mig?
Jag kände igen dig direkt på stadion.
Jag glömmer aldrig ett ansikte.
-Assef? -Amirjan...
-Vad gör du här? -Jag?
Jag är på hemmaplan. Frågan är vad du gör här?
Jag ska ta med pojken hem.
Vill du ha mitt råd? Fly. Det är vad du gör bäst.
Inte utan Sohrab.
Varför? Är han för god för vårt land? Vad vet du om Afghanistan?
Du var borta när kommunisterna pissade i moskéerna.
De smutsade ner vårt land.
Vi gjorde det rent igen. Vi skipade rättvisa.
Jag har sett era lagar och er rättvisa.
-Jag tar med pojken hem. -Varsågod då!
Men jag sa inte att du får honom gratis.
Sluta! Inte mer. Gör honom inte illa mer.
Lägg ner den, hazar! Annars!
Ta ut den!
Döda honom!
Gå hem till din familj.
Är det du som är Amir?
Rahim Khan lämnade det här åt dig.
-Vart har han tagit vägen? -Jag frågade inte.
-Men han kommer tillbaka? -Han har lämnat oss, mitt barn.
Dina kort väntar på dig.
Sohrab?
Ta av dig skorna, kära broder.
Förlåt.
Jag trodde att jag hade förlorat dig.
Han brukade komma och ta mig före morgonbönen.
Jag ville inte att han skulle ta mig mer.
Det kommer han inte att göra.
Jag svär.
Han kan inte göra dig illa mer.
Är dina föräldrar döda?
Ja.
Minns du hur de såg ut?
Jag träffade aldrig min mamma.
Jag minns hur pappa såg ut.
Jag börjar glömma deras ansikten.
Är det dåligt?
Ibland är jag glad att de är borta.
För...jag vill inte att de ska se mig.
Jag är så smutsig.
Du är inte smutsig.
Jag tänker inte göra dig illa.
Där är min fru.
-Jag har saknat dig. -Och jag dig.
Sohrab jan, det här är din faster.
Vi har väntat på dig. Är du redo att möta din nya familj?
Gillar du ditt rum?
Du ser inte så illa tilltygad ut.
Han har inte tittat på mig en enda gång.
Ge honom tid.
Jag ska sticka en vintertröja åt honom.
Tröjorna de säljer här håller ju inte en månad.
Amir jan, tänker du berätta varför du har tagit med dig pojken?
Iqbal jan, vad var det för fråga?
Medan du stickar måste jag tänka på vår familjs anseende.
Folk kommer att undra varför en hazarpojke bor hos vår dotter.
Vad ska jag säga till dem?
-Du kan säga till dem... -Vänta.
Generalen har rätt, folk kommer att undra.
Ni förstår, general sahib... Min far låg med sin tjänares hustru.
Hon födde en son, Hassan.
Hassan är död nu.
Pojken som sover därinne är Hassans son.
Han är min brorson.
Det kan du svara när folk frågar.
Och en sak till.
Du ska aldrig mer kalla honom "hazarpojke" i min närvaro.
Han har ett namn.
Han heter Sohrab.
Älskling... Titta.
Den där draken, tack. Och spolen här.
Vad tycker du om draken?
Har jag nånsin berättat...
...att din pappa var den bästa draklöparen i hela Kabul?
Varenda unge var avundsjuk på honom.
Han löpte ifatt drakarna utan att ens titta upp mot himlen.
Vissa hävdade att han bara jagade drakens skugga.
Men de kände honom inte som jag gjorde.
Din farjagade inga skuggor.
Han bara visste. Så enkelt var det.
Vill du hjälpa mig att flyga?
Okej, jag får flyga på egen hand.
Sista chansen.
Då flygerjag.
Bra drake, va?
Vill du försöka?
Håll den hårt.
Vackert, Sohrab. Dra!
En utmanare!
Är du säker?
Nu tar vi och lär honom en läxa. Titta här.
Det här var ett av din pappas favoritknep.
En gammal teknik. "Lyft och dyk".
Lite närmare...
Här kommer han! Nu tar vi honom.
Jag skar av honom!
-Kan du inte hålla spolen? -Förlåt!
Ska jag löpa ifatt draken åt dig?
För dig gör jag det tusen gånger om!
Översättning: Magnus Lässker